VUONNA 55 EKR. JULIUS CAESAR HYÖKKÄSI BRITANNIAAN-
- HYÖDYNTÄÄKSEEN SAAREN LEGENDAARISIA TINAVARANTOJA.
HÄN KOHTASI TOISEN LEGENDAN...
DRUIDIT
HÄN KÄÄNSI SOTAJOUKKONSA YMPÄRI... JA MENI SUORAAN KOTIIN.
YHDEKSÄN VUOSIKYMMENTÄ MYÖHEMMIN ROOMALAISET TULEVAT TAKAISIN...
Voi paska.
GALLIAN RANNIKKO
Kuka haluaa aloittaa?
Muutaman tunnin päästä 400 alusta lähtee Britanniaan.
Kaksikymmentätuhatta miestä, tai tarkemmin sanottuna 19 996-
-koska teitä neljää ei huvittanut.
Ajattelitte hylätä asemapaikkanne ja paeta.
Mistä se johtui? Säästäkö?
Britannia on kirottu maa, jota kuolleet hallitsevat.
Metsissä on demoneja, paholaisen armeija.
Ne ahmivat ihmislihaa.
- Meri kuhisee käärmeitä. - Jättikalmareita.
Eikö kuulosta pelottavalta, Lucius?
Kamalalta.
- Kuulimme saman. - Siitä saa painajaisia.
Armeijaan liittyessä vannoitte valan. Muistatteko, mikä se oli?
Toteuttaa uskollisesti kaikki keisarin käskyt-
-legioonaa hylkäämättä.
Legioonaa hylkäämättä. Ellei vihollinen pelota vähän.
Ellei ole jättikalmaria.
Emme ole ainoita. Puolet legioonasta ei halua sitä.
Syttyy kapina.
Maahan päästyänne he tekevät teistä selvää. Ja hänestä.
Mikä on rangaistus karkuruudesta?
Hengiltä kivittäminen. Sen tekee sama legioona-
- jonka henget vaarantuivat pelkuruuden vuoksi.
- Kenraali, olkaa armollinen. - Olkaa armollinen.
- Olkaa armollinen, kenraali. - Armollinen.
En halua herättää legioonaa-
-ja marssittaa heitä sateeseen-
-vain kivittämään teitä.
Joten olen armollinen.
Se, joka viiltää kolmen muun kaulan auki, saa mennä.
Mitä?
- Lucius? - Selväksi tuli, kenraali.
Selväksi tuli.
- Minä teen sen. - Mitä?
- Antakaa veitsi. - Serkkuni!
- Antakaa veitsi! - Antakaa minun tehdä se!
- Antakaa veitsi minulle, kenraali! - Vaiti!
Olet aika vaitonainen.
Mikä hätänä? Eikö huvita?
Tein virheen. Olin heikko. Hyväksyn rangaistukseni.
Mitä sanot, Lucius? Näyttääkö hän heikolta?
Ei helvetissä. Hänen kusessaankin on lihaksia.
Tarvitsen kaltaisiasi miehiä perillä.
Mitä sanot? Toinen tilaisuus.
Odotan ulkopuolella.
Älä tee sitä, Antonius.
- Älä tee sitä. - Hän on hullu!
Älä tottele häntä. Pidetään yhtä, veli!
Olemme veljeksiä!
Älä! Ei!
- Melkoinen sade. - Odotetaan pari päivää.
- Kunnes myrsky menee ohi. - Aikamme on nyt.
Luota minuun.
Kun näemme maata, tuuli tyyntyy ja aallokko katoaa.
Ankkuroidumme auringonpaisteessa.
Miksi olet noin varma?
Koska olen onnekas.
Onko siellä valmista?
- Oletko valmis Britanniaan? - Kyllä, kenraali.
Painutaan sitten veneeseen.
Tänä yönä, päivänseisauksen aikaan, ette ole enää tyttöjä.
Valitsette uuden nimen, jonka mukaan jumalat tuntevat teidät.
- Milloin puhun hänelle taas? - Kun päiväntasaus on ohi. Et aiemmin.
Ja jos hän puhuu sinulle...
...hän katoaa ikuisiksi ajoiksi.
Lopetan, jos pyydät. Mutta sinun pitää pyytää.
Lopeta!
Sinä puhuit.
Ilmeesi!
Jumalatkaan eivät näe kaikkea.
Jos puhun sinulle, katoan.
- Olet yhä täällä. - Islene! Mitä teet?
Äiti toi minut tänne, kun kasvoni oli maalattu valkoisiksi-
- päivää ennen päiväntasausta, puhuakseen minulle.
- Mitä hän sanoi? - Monia asioita.
Muistan sen, ettei tarvitse tehdä kaikkea, mitä isä sanoo.
Äiti sanoi, että hän on hyvä mies, mutta takertuu asioihin.
Vaikka ne eivät ilahduttaisi häntä.
- Eikö äiti kuunnellut isää? - Kuunteli.
- Ja teki sitten, mitä halusi. - Tiesikö isä sen?
Kaikki miehet tietävät sen.
He eivät vain halua puhua siitä.
Joten kysy vain. Ihan mitä haluat.
Kaipaatko tyttönä olemista?
Tyttönä oleminen on maailman parasta.
Kunnes tulee naiseksi.
Sitten jumalat lisäävät jotain upeaa.
Tyttönä oleminen on taatusti helpompaa-
- mutta naisena oleminen, jos pysyy tarkkana ja tekee töitä...
Sattuuko se?
Veitsi, kun mahaa viilletään.
Ei. Silloin on jossain muualla.
Savuhenki on sisälläsi.
- Millaista se on? - Saat tietää tänä yönä.
Et ole tuntenut mitään vastaavaa.
Cait, totuus on, että se pitää vain käydä läpi.
Näemme rituaalin toisella puolen.
Muistatko, mitä teemme ensimmäiseksi?
- Menemme metsästämään yhdessä. - Ensimmäiseksi. Lupaan sen.
Ota tuo kieli pois suustasi. Se ei kuulu sinulle.
- Anteeksi, että tulin, Willa. - Älä sano nimeäni. Katso maahan.
Saitko tarpeeksesi elämästä? Päästämmekö sinut tuskastasi?
Pitää varoittaa Verania.
- Mikset puhu minulle? - Pitää puhua Veranille!
Mikset puhu minulle?
Viikkojen ajan... Ei, kuukausien. Aamunkoitosta yöhön.
- Se on unissani. - Hidasta.
Tarkastin merkit.
Tuijotin jokiin ja Aurinkoon.
- Varpuset... - Mitä joriset?
Kuu puhuu yhä minulle.
Nyt sillä on sama ääni kuin varpusilla.
Sama ääni kuin joella, mäyrillä ja sammakoilla.
Kaikki puhuu yhdellä äänellä.
Mutta Aurinko ei puhu minulle.
Kaikella muulla on sama ääni.
Sama selkeä ääni sanoo saman asian yhä uudestaan.
Mitä ääni sanoo?
- Tänä yönä päiväntasauksen aikaan... - Mitä siitä?
Aurinko ei nouse huomenna.
Aurinko ei nouse huomenna!
Karkotettu. Tiedät, ettei tänne ole tulemista.
Jos haluat pelleillä, druidit ovat valmiit.
Kuuntele tarkkaan.
Jos tulet tänne enää ikinä...
...syön silmäsi.
Onko selvä? Häivy.
Tytön täytyy kuolla, jotta nainen voi elää.
Luotan Jumalattareen-
- joka katsoo minua tänä päiväntasauksen yönä.
Valitsitko nimen?
Älä sano sitä.
Vain sinun ja Jumalattaren tulee tietää se.
En ole valmis.
Älä pelkää.
Sinulla on siivet. Näen ne.
Isä.
Cait on poissa.
Kun minun oli kylmä, pidit minut lämpimänä.
Kun itkin, lohdutit minua.
Olen maasta sinun vuoksesi.
Sinun vuoksesi minä kuulun.
Ja kun olet taas lapsi, heikko ja avuton, suojelen sinua.
Suojelen sinua.
Kerro nimesi, sisko. Kuka olet?
Mikä hätänä?
Juoskaa!
Tule!
Hyökätkää!
Ampukaa!
Isä, ei!
Ota veitsi. Mene!
Ei!
Islene!
Katsokaa, Britannian jumalat.
Minä olen Rooma.
Ja Rooma on siellä, missä kuljen.
60 KILOMETRIN PÄÄSSÄ SISÄMAASSA
KANTIEN JA REGNIEN HEIMOJEN RAJA
Tulkaa nyt.
Näyttäytykää.
He ovat täällä.
Tänä päiväntasauksena minä, Pellenor-
- hyväksyn tämän lahjan jalolta heimoltanne.
Minä, Antedia, hyväksyn myös tämän lahjan-
-teidän heimoltanne.
Sadetta ei sentään tullut.
- Olet valmis. - Niin, setä.
Häät ovat miehen elämän onnellisin päivä.
Minulle viimeinen, mutta silti.
Onneksi olkoon. Menehän nyt.
- Eikö se tunnu mukavalta? - Oloni on mukava.
Nyt.
Kuule tämä, Pellenor, kelvoton saasta!
Paskon kuolleidesi sielujen päälle!
Juon veresi ennemmin kuin annan sen saastuttaa omani!
- Mene, isä! - Lindon! Nappaa tyttö!
Puolusta kuningasta!
Missä olen?
Oliko se unta?
Ei. Ei...
Lopeta itkeminen.
Ei.
Kuuntele. Onko kotonasi arvoesineitä?
Kolikkoja, hopeaa, kangasta?
Mitään salaiseen paikkaan jätettyä?
Pysy lähellä. Ole hiljaa. Ei!
Isoisä?
Isoisä.
Tässä se on.
Hienoa.
CRUGDUNON KANTIEN LINNAKE
Mitä oikein ajattelin?
Kuuntelin sitä Antedian ämmää polvillani.
- Isä, olen varma... - Oli liian aikaista, Phelan.
Ei olisi pitänyt kuunnella sinua.
Miksi olit siellä? Kielsin sen.
Sota regnien kanssa riehuu sukupolvien ajan, kiitos sinun!
Kuuntele tarkkaan.
Et poistu täältä enää ilman minun lupaani.
Onko selvä?
- Olen siis vankisi nyt. - Onko selvä?
Erittäin.
Nerokas suunnitelmasi epäonnistui.
Tämä oli ainoa tiemme rauhaan.
Näytä toinen.
Kun tapasimme ensi kerran, ajattelin, että olet nokkela.
Ettet ajattele mustavalkoisesti.
Vuosien vieriessä, kaikkien kompromissien-
-kaikkien loistoideoiden jälkeen-
- musta ja valkoinen ovat samean harmaita.
Älä viitsi.
Ennen pitkää olet kaulaasi myöten harmaassa paskassa.
Amena, sanoinko jo?
Lindon on kadoksissa.
Häntä käskettiin jäämään taistelemaan.
Hän ei ole tullut takaisin.
- Kuka antoi käskyn? - Tuota... Se olin minä.
Hienoa häneltä jäädä puolustautumaan ypöyksin.
Vain hän kaikkia regnejä vastaan. Mikä mies.
Usko pois, aviomies. Et tiedä, mikä mies on.
Puhun isälle.
Hän saattaa leppyä ajan myötä.
Hänestä olisi parempi, jos olisin kuollut.
Sinua ei vahingoiteta niin kauan kuin elän. Muista se.
Kaikki on minun syytäni.
Rikoin valan.
Menin siskoni kanssa rannalle...
- Milloin? - Eilen illalla.
Puhuimme toisillemme.
Tiedät, ettei välitilassa saa puhua.
- Islene sanoi... - Hänen sanomisillaan ei ole väliä.
Hänen ei olisi pitänyt sanoa mitään.
Ei ihme, että hän kuoli.
Minulla ei ole aikaa.
Muutaman kilometrin päässä joesta on luola.
Vahvat henget suojelevat sitä. Onnea matkaan.
Vien sinut joelle asti. Sitten olet omillasi.
Mutta kissa jää. Ota tai jätä.
Kissa jää. Tee se nyt heti.
Eikä.
Kuule.
Katastrofien sattuessa itseään syyttää helposti.
Se on luonnollista.
Mutta täällä tapahtuva ei ole sinun syytäsi.
Kyse ei ole sinusta. Kyse ei...
Kyse ei ole sinusta, vaan minusta.
Hyvä.
Mennään.
Pieni neuvo. Älä katso heitä silmiin.
- Mitä? - Usko pois. Ei hyvä ajatus.
Tässä. Jatka sinä.
Onko kaikki hyvin, legioonalainen?
Suokaa anteeksi, kenraali.
- Kävitkö jo paskalla? - En vielä.
Ensimmäisen komentajani mukaan alueella ei olla-
- ennen kunnon paskalla käyntiä. Viholliselle pitää ilmoittaa tulosta.
Hän sanoi myös, että miehen tappaessa saa hänen painonsa kannettavakseen.
Kaiken, mitä hän oli, ja mitä hänestä ei nyt tule.
Jos yrität kantaa painon, väsyt.
Pian et voi liikkua tai pidellä miekkaa.
Ja totta tosiaan, mies, jota vastaan taistelit...
Mies, jonka harjoittelit päihittämään-
-ja kukistamaan...
...on kukistanut sinut.
- Mikä nimesi on? - Antonius.
No, Antonius.
Ota kourallinen lehtiä-
- mene jättämään jälkesi ja jatka sitten vartiointia.
Kyllä, kenraali.
Mars, kuule minua.
Tee minusta vahva tänä päivänä, jotta näen kuun tänä yönä.
Tee kädestäni ja mielestäni vahva.
Kuule minua, Mars.
Hyvästele kantipallisi.
En ole ikinä nähnyt sellaista armeijaa.
Sotahevosia, rautavaunuja.
Enemmän keihäsmiehiä kuin olen kohdannut kentillä.
Olisivatko he barbaareja?
Olen taistellut barbaareja vastaan, ja tunnistan roomalaisen sotajoukon.
Sota regnejä vastaan on pikkujuttu nyt.
Oletko ikinä nähnyt roomalaista sotajoukkoa?
Ehkä rikkeesi saavat oikeat mittasuhteet.
Jos roomalaiset olisivat rakentaneet veneitä vastarannalla-
-olisimme tienneet.
Sydämeni on aina ollut puolellasi ongelmissasi isäsi kanssa.
Tiedä, että kun veljesi on kuningas-
-tilanteesi muuttuu.
Pitäisikö minun odottaa innolla oman isäni kuolemaa?
Tuhansien miesten hyökkäys...
Lindon palasi sentään turvallisesti.
Kiitetään jumalia siitä.
Elleivät he tuoneet orjia ja lahjoneet vakoojia.
Aviomies! Luojien kiitos, olet turvassa.
Kuninkaani, saanko hoitaa palvelijanne haavat?
- Hyvä on. - Tule, aviomies.
Olet nyt turvassa.
Lähettäkää tiedustelijat.
- Anna minun mennä. - Sinä jäät tänne.
- Olemme sokeita. Silmiä tarvitaan... - Poistu salista!
Taisteluun ryhdyttiin keskiyöllä.
Vastarinta oli vähäistä.
Locerly Cross vallattiin. Vankeja otettiin 60.
Kenraali!
Kohtasimme viestintuojia pohjoisesta.
Ratsuväki perusti sillanpääasemia joensuun varrelle.
Kerro Vespasianille, että lähdemme sisämaahan.
Entä huoltoyhteydet aluksille?
Ruokaa ja orjia riittää.
Menemme sisämaahan. Ratsuväki tavoittaa meidät parissa päivässä.
Siihen mennessä tiedämme vastahyökkäyksen suuruuden.
Miten miehet voivat?
Ovat kauhusta kankeina.
Yleinen mielipide on, että hyökkäsimme helvettiin.
Kuuden kilometrin päässä koillisessa on joki.
Kaivamme sinne ojat auringonlaskuun mennessä.
Jatka, prefekti.
Legaatti. Entä puuttuva legioonalainen?
Etsimme häntä. Ei jälkeäkään.
Mielenkiintoista.
- Anna lähtökäsky. - Kenraali.
Komppania! Lähdetään!
- Sir! - Suu kiinni.
Minulla on kaksi tytärtä. Ovatko he turvassa?
Missä he ovat? Olkaa kiltti, sir!
Missä tyttäreni ovat?
Miksi pelastit minut yöllä?
En pelastanut sinua. Nuolia ammuttiin.
Käytin sinua suojana. Olet pieni.
Ajattelin, että isälläsi voisi olla jotain kätkössä.
Mutta se oli umpikuja. Virhe.
Kun pääsemme joelle, olet omillasi.
Mikä roomalainen on?
Te suolanviljelijät olette tietämättömämpiä kuin luulin.
Roomalaiset ovat paholaisia.
He ovat Lokkan, suuren maademonin, jalkamiehiä.
- He aloittivat Roomassa. - Mikä Rooma on?
Yksi helvetin seitsemästä suusta.
Se oli jumalanhylkäämä syrjäinen läävä.
Mutta Lokka nousi manalasta ja teki siitä kotinsa.
Hän täytti sen voimallaan. Se kasvoi, kasvoi ja kasvoi.
Ja nyt Rooma levittäytyy koko maailman halki.
Jopa tännekin.
Onpa mukavaa. Kutsuvaa.
En pidä kasvoista puissa.
Kokoa etujoukko parhaista ratsastajista.
Soita ongelmissa torvea.
Leander! Cassius! Aelius!
Montako heitä on?
Noin 20 000. Lisää on tulossa.
Mistä tiedät?
Koska menin manalaan ja puhuin tutuilleni siellä.
He näkevät kaiken ja kertoivat minulle.
Menitkö manalaan?
Eilen. Se on pitkä tarina, jota en saa kertoa sinulle.
- Voitko viedä minut sinne? - En missään nimessä. En ikinä.
Islene ja isoisä ovat siellä. Sinun pitää viedä minut heidän luokseen.
- Ei pidä. - Mutta näkisin heidät taas.
En välitä. Jos tietäisit, mitä matka vaatii-
-et kyselisi noin typeriä.
Mutten saanut hyvästellä.
En vaaranna henkeäni, jotta saat hyvästellä isoisäsi tai siskosi.
- He ovat kuolleita. Totuttele siihen. - Paskiainen.
Ei. Jos haluat nähdä heidät-
- kaikki tarvittava on tuossa. Mutten vie sinua sinne.
- Vihaan sinua. - Minäkään en pidä paljoa sinusta.
Huomasitko eilen mitään outoa?
Loukkua lyövien polvien ja paskanhajun lisäksikö?
Kun Caesar saapui 90 vuotta sitten, rannoilla odotti tuhansia kelttejä.
Eilen heitä ei ollut yhtäkään.
Marssitimme 50 000 miestä Gallian halki.
Vietimme kuusi viikkoa rannikolla kapinoita tukahduttaen-
- eikä sana kulkenut siitä huolimatta. Kertooko se mitään?
Tiesimme, että heimot ovat hajanaisia.
Yksikään keltti ei tiennyt tulostamme.
Emme ole kohdanneet vastarintaa.
Tämä paikka sotii itseään vastaan.
Mitä tämä musta on?
Äiti ja isä olivat numidialaisia.
- Miksi taistelet Rooman puolesta? - Koska olen roomalainen.
Roomalaiset siis tulevat-
-vievät maanne, varastavat kultanne-
- ja raiskaavat naisenne. Ja sitten liityt heihin.
Palvotko Rooman vai Numidian jumalia?
- Palvon roomalaisia jumalia. - Niin. Rukoilit Marsia aamulla.
Rukoiletko Marsia, kun pelkäät?
- En pelkää. - Entä silloin, kun pelkäät?
Olisiko sinulla yksityisempi suojelija, josta Mars ei tiedä?
- Ei. - Oletko varma?
Koska, Numidia, nyt jos koskaan tarvitset sen jumalan apua.
Kaikessa rauhassa.
Näetkö jumalasi? Mikä hänen nimensä on?
- Mikä hänen nimensä on? - Bomazi.
- Kerro Bomazista. - Bomazi on kaikkien esi-isien jumala.
Suojeleeko Bomazi sinua nyt?
- Suojelee. - Pitäisikö minun pelätä Bomazia?
Ehkä Bomazi on minua voimakkaampi.
Bomazi on voimakas. Kaikkivoipa!
Sitten teet näin.
Rukoilet Bomazia nyt.
Pyydät häntä hylkäämään sinut tänään.
Pyydät häntä antamaan ruumiisi ja sielusi minulle.
Nimeni on Veran. Sulje silmäsi.
- En voi tehdä sitä. - Sitten teemme sen yhdessä.
Bomazi, joka muistaa jokaisen kuolleen sielun...
- "Hylkää minut tänään." - Hylkää minut tänään.
"Anna ruumiini ja sieluni druidien Veranille."
Anna ruumiini ja sieluni druidien Veranille.
Kyllä! Kyllä.
Hyvä. Nyt olemme yksin.
Neljä kohorttia, 500 miestä kussakin.
Apujoukkoja ja ratsumiehiä, yli 200.
Muonitettu saartoa tai pitkää marssia varten.
Mitä täällä tapahtui?
Locerly Cross.
Roomalaiset tappoivat heidät ja ottivat loput soturit orjiksi.
Hyvin tehty, poikani.
- Varo kylkiluita. - Vaiti, gallialainen.
Lindon, täällähän sinä olet.
- Katse eteen. - Odota. Lopeta. Hei! Lopeta.
Tänne.
- Mitä nyt? - Suo anteeksi. Halusin vain...
Nyt riittää, Phelan. Etkö näe, mitä teen?
Melko varmasti.
Vahvistan heimojemme välistä sidettä.
Kuningas käski niin. Druidit määräsivät niin.
Mistä nyt kiikastaa?
Soturit saapuvat kylistä.
- Asevarastossa tarvitaan apua. - Nuolet ovat vähissä.
Vie nuolentekijät kuivaamoihin.
- Tavataan siellä. - Hyvä, että palasit.
Minun pitää mennä.
Ei ennen heimovelvollisuutesi loppuun viemistä.
- Minkä? - Heimovelvollisuutesi.
Häiritsenkö sinua?
Kas. Pelastajani.
En pelastanut. Otin panttivangiksi.
Sama lopputulos.
Olen täällä, turvassa ja ehjänä.
- Miten se sujuu? - Mikä?
Uusi sopimus gallialaisen heimopäällikön pojan kanssa.
Vaimosi uuden aviomiehen.
Vahva leuka, vahvat käsivarret. Oliko se sinun ideasi?
Kumma kyllä ei. Druidien.
Suhteiden luominen bretonien kanssa. Viisas siirto.
- Niin, hyvin viisas. - Onko hänen siemenensä tarttunut?
- Ei vielä. - Hän on ollut täällä pari kuukautta.
Toden totta.
Ja koko aikana sinä, hänen ensimmäinen miehensä-
-et saa maata hänen kanssaan.
- Niin sääntö kuuluu. - Varmasti rankkaa sinulle.
Kaikki uhrautuvat heimon puolesta.
- Mikä suunnitelma on? - Kenen suhteen?
- Minkä... Kenen? - Minun, hupsu.
Lunnaat, kidutus, teloitus?
Mikä yleinen mielipide on?
Tilanne on auki tällä hetkellä.
Tärkeämpiä asioita ja niin edelleen.
Kummallista, miten kriisissä etsii ilmeisimpiä vaaroja-
- vaikka joskus todelliset vaarat ovat odottamattomissa paikoissa.
Joskus aivan nenän edessä.
Olet melkoinen sotataktikko.
Osaatko nylkeä kanin?
Tietenkin. Miksi sinua sanotaan karkotetuksi?
Kuuntele paremmin. En ole mikä tahansa karkotettu.
Olen Karkotettu.
Jotta voi olla Karkotettu, täytyy tulla karkotetuksi.
Eikä kanavarkauden takia.
Sen pitää olla jotain tärkeää.
Tiedän, ketkä karkottivat sinut. Druidit.
- Koska olit hullu. - Kuka kertoi tuon?
- Isäni. - Oliko hän viisas mies?
Koska hän saattaa olla kuollut, ja tämä hullu on elossa. Joten...
Noin viisaaksi lemuat todella.
- Huomasitko? Kiitos. - Oletko ylpeä siitä?
Kun nukkuu metsässä, ensimmäiseksi oppii-
- lemuamaan kuolemalta. Pitää löyhkätä kunnolla.
Kun löydän kuolleen ketun tai mäyrän, pysähdyn, polvistun-
- ja kieriskelen kunnolla. Hieron sitä hiuksiini ja rintaani.
Villisika ymmärtää sen. Se puhuu sen kieltä.
Se sanoo: "Jätä Karkotettu rauhaan."
- Usko pois, se toimii. - Usko pois, niin tekee.
Kiittämätöntä!
En jaa kanssasi, ja huomenna olet omillasi.
Tehtävääni ei mahdu matkustajia.
Mihin tehtävään?
Tiedätkö yhtään, mitä on tekeillä?
Kivet, joiden päällä itse aika on, ovat siirtyneet.
Ne romahtavat murskaten vuosisatoja.
Tuhoten pantheoneja.
Kaikkien kuolleidemme henget myllerretään tuulenpyörteeseen.
Poltetaan yhdessä väläyksessä.
Ja kun se on poissa...
Ei mitään. Jäljelle ei jää mitään.
Danu yritti varoittaa meitä.
Olin ainoa, joka kuunteli.
Etkö ymmärrä? Kaikki tämä kulkee lävitseni.
En halunnut enkä pyytänyt sitä.
Rukoilin, että olin tulossa hulluksi.
Mutta olin oikeassa.
Olet varmasti tosi tärkeä.
- Mikä tehtävä on? - Eikö se ole ilmiselvää?
Minun pitää pysäyttää roomalaiset ja lähettää heidät kotiin.
Jottei niin tapahdu uudestaan-
- minun pitää mennä Roomaan tappamaan keisari.
Sitten minun pitää nujertaa itse suuri maademoni Lokka.
Totta puhuen en ole vielä ajatellut niin pitkälle.
Roomalaiset makaavat kai hereillä vapisten.
He eivät tiedä, mihin ryhtyivät.
En odota sinun ymmärtävän tätä.
Ei siksi, että olisit lapsi, koska et ole lapsi enää.
Muttet ole nainen.
Olet jumissa välitilassa. Nyt et ole mitään.
Sinulla ei ole edes nimeä.
Et ole mitään. Näkymätön, kuten tuuli.
Älä liiku. Polvillesi, runkkari. Ja sinä!
Olemme kaikki ystäviä. Syökää kanssamme.
- Anna kolikkosi. - Näyttääkö minulla olevan niitä?
- Sinä löyhkäät. - Tehdään kaupat.
Saatte kanin ja tytön, jos annatte minun mennä.
Kani on hyvää, ja tyttö on neitsyt.
Mitä?
Jos päästätte minut, saatte kummatkin.
- Hei, kultaseni. - Häivy!
- Älä tapa häntä. - Hyvä on. Nouse ylös hitaasti.
- Mitä teet? - Häivy nyt.
Enkö tunne sinut jostakin?
Olet West Valleysta.
- Tunnen äitisi. - Et tunne minua.
Olimme lapsuudenystäviä. Sinulla on nuo sinisilmät.
Tunnistaisin ne missä vain.
Sinulla on merkki, musta piste pupillissa.
Se tarkoittaa, että olet hyvin onnekas.
Tiesitkö?
- Mitä hän horisee? - Totta se on.
Se on tässä. Näen sen.
Katso minua silmiin. Jatka katsomista.
Näetkö minut? Näetkö tuon?
Katsotko?
- Kyllä. - Pudota nyt miekka.
Sinä. Katso tänne. Silmääni.
Noin juuri. Suoraan silmääni.
Näetkö minut?
Laske veitsi alas.
Laske se alas.
- Mikä nimesi on? - Audin.
Brenna, Audin. Mistä suunnasta tulitte?
- Pohjoisesta. - Mitä näitte tänään?
Sotajoukon marssimassa länteen joen vartta.
- Montako? - Ainakin 500.
- Heillä oli paljon vankeja. - Hyvä.
Jättäkää nyt meidät. Menkää.
Meidän pitää lähteä. Nyt.
Hän on valmis.
- Onko kaikki hyvin, optio? - On, prefekti.
Käy katsomassa vankeja. Lepää sitten.
Kyllä, prefekti.
Kaivannot on kaivettu. Vangit ovat aitauksessa ja suojassa.
Standaarit ovat teltassa vartioituina.
Entä urheat poikamme?
He olivat kapinan partaalla Galliassa. Luoja ties, missä nyt.
Silloin puhuttiin merikäärmeistä, jättiläismustekaloista.
Neptunuksesta ja syvyyden armeijasta.
Vain päivän jälkeen he ovat valmiita uimaan kotiin.
Ehkä meidän pitäisi pelätä heitä.
Mikä suunnitelma on?
Sama kuin Egyptissä ja Tergestessä. Etsitään heimopäällikkö.
Selvitetään, mitä he haluavat ja ketä vihaavat.
Keitä he haluavat rangaista vuosisatojen vääryyksistä-
- heimoaan kohtaan. Minkä pyhän metsän he haluavat takaisin.
Kuuntelemme hyvin tarkkaan.
Selvitämme heikon kohdan ja painostamme kovaa.
Viiden vuoden päästä pyhä metsä on roomalaisina laivoina-
- jotka vievät sotilaat seuraavaan paikkaan. Ja niin edelleen.
Kenelle puhumme ensin?
En tiedä edes heimojen nimiä vielä.
Yhtä asiaa en tajua.
Mitä?
Keisari sanoi: "Kuulkaa, pojat."
"Kuka haluaa takaisin saarille?"
"Niille todella pelottaville."
"Mennään paikkaan, jossa Caesar uskalsi"-
- "viettää vain viisi minuuttia."
Mitä täällä on puiden ja painajaisten lisäksi?
Mutta nostit kätesi.
Miksi?
Miksi pyysit sitä keisarilta?
Äläkä sano, ettet tehnyt niin. Tiedän, että teit.
Miksi luulet, että Caesar tuli tänne asti-
-vilkaisi paikkaa ja kääntyi ympäri?
Hän pakeni, mutta sinä et. Siitäkö tässä on kyse?
Siksikö haluat taistella näiden hullujen kanssa?
Muistatko, kun olimme Kairossa, kujalla torin vieressä?
Egyptiläiset katselivat miestä, joka teki temppuja kanoilla.
- En muista. - Kyllä muistat.
En muista. Olin kännissä.
Hänellä oli valkea ja musta kana. Hän katkaisi valkean kanan kaulan.
Sitten hän katkaisi mustan kanan kaulan ja vaihtoi päiden paikkaa.
Sait mustapäisen valkean kanan, ja minä valkopäisen mustan kanan.
Tutkimme ne.
Sitten laskimme ne maahan, ja ne juoksivat karkuun.
Torin halki.
- Se oli temppu. - Tutkimme ne.
Hän vaihtoi ne tai jotakin. Hänellä oli neljä kanaa.
- Näimme hänen katkaisevan kaulat. - Se oli temppu, Aulus!
Oletko menettänyt järkesi?
Menin seuraavana päivänä torille etsimään miestä ja löysin hänet.
Menin hänen kotiinsa, hökkeliin sivukadulla.
Pyysin häntä näyttämään tempun uudelleen.
Mutta mukanani oli kaksi orjaa.
Sidoin orjat.
Annoin miekan ja sanoin: "Näytä minulle."
"Maksan hyvin. Saat, mitä haluat."
"Näytä vain temppu uudestaan."
Arvaa, mitä seuraavaksi tapahtui.
Mitä tapahtui?
Mitä täällä tapahtuu?
Aulus Plautius. Olen Numerius Plautius.
Isoisäsi isä.
Caesarin tribuuni, joka kuoli Walmerin rannoilla.
Tuon kauhean varoituksen manalasta.
Häpäisit pyhän elämän puun.
Sinun pitää lähteä näiltä saarilta.
Palaa Soracteen tiluksillesi.
Mene Via Flaminian viettäville kukkuloille.
Sieltä löydät ikivanhan männyn.
Mene lättiin, ota suurin leikko-
-ja uhraa se siellä itse Plutolle.
Ehdit yhä lepyttää hänen vihansa.
Sinua on varoitettu, Aulus Plautius!
Tee hyvitys!
Vangitkaa hänet!
Tämä on vastaukseni!
Haudatkaa hänet!
Onko kenelläkään muulla viestiä manalasta?
Puhukaa nyt!
Kauan eläköön Aulus Plautius!
Puita ja painajaisia, Lucius. Puita ja painajaisia.
Suomennos: Anu Miettinen www.sdimedia.com